23.976 Ro RETAiL sync © 12.05.2020
MICUL ȘANTAJIST
Bătrâna asta nebună locuia singură în Fremont.
N-avea prieteni, n-avea rude.
La înmormântare n-a venit nimeni.
Câteva zile mai târziu, unul de la Fisc vine să dea târcoale.
Și ce găsește?
O colecție de monede rare, parcă abia scoase din tipar.
Poate că soțul ei care murise mai de mult le strânsese de ani de zile.
Poate nici nu știa de ele.
Și, cum nu existau rude ori testament, statul le-a confiscat.
Și acum le scoate la licitație.
Dar înainte de asta, monedele trebuie evaluate.
Și asta se va întâmpla chiar aici, în San Francisco,
la Biroul de Numismatică.
Sunt la ultimul etaj.
Se încarcă într-o mașină blindată, în parcare.
- Între 5 și 6 după-amiaza. - Într-o mașină blindată?
Fotomodelule, ai înțeles?
- Nu freca pata. - Nu-mi vine să cred, Carl.
- E o cravată de 60 de dolari. - Ascultă-mă!
Dacă ne iese, îți iei o mie de cravate.
O să fii regele cravatelor de mătase din San Francisco,
dar mai întâi trebuie să fii puțin atent.
Te ascult.
- Foarte, foarte tare. - Ai dreptate, Carl.
Pare amuzant, ca un parc de distracții.
- Nu mă interesează. - Să mergem.
Întrebarea e, prieteni, cât valora bătrânica la înmormântare.
Cât valora, înainte să moară.
1,5 milioane.
Adică 750.000 pentru noi, un sfert de milion de persoană.
Cine face târgul?
Un tip, Dobbs. E specialist.
Modifică monedele ca să nu poată fi depistate
și le trimite în Hong Kong sau în Europa.
E un cuvânt latinesc. Num...
Numismat. Numismat, expert în monede.
Nu poți să pronunți?
Ba da, dar am pizza în gură.
Un expert de monede antice.
Nu răspunde, Bobby, probabil e Nadine.
Credeam c-o placi pe Nadine.
O plăceam, până mi-a adus planta aia.
Crede-mă...
Când o fată îți dă o plantă, e un test.
Dacă ai grijă de ea, e un semn că poate trece
cu relația, la următorul nivel.
Când o femeie îți dă ceva ce trebuie să-l uzi, să-l hrănești,
să-l scoți la plimbare, e timpul să-i dai papucii.
- Pot să-ți spun că nu arată bine. - Dacă moare, asta e.
Vă băgați?
Nu, nu ne interesează.
Haide, sigur că da!
Licitația e miercurea viitoare.
Luni vor duce monedele de la Birou la Casa de Licitații.
Îmi place ideea!
Luăm monedele în timp ce le transportă.
Avem nevoie de un camion blindat, cu care să ne deplasăm.
Avem nevoie de arme tari.
AK-47.
Ei au... bazooka...
Doar nu invadăm Irakul.
Aș vrea să fac asta fără să port vestă antiglonț.
Având în vedere talia lui Carl...
Nu strica tortul!
Ai idee cât mi-a luat să fac ăsta?
Îți amintești de Michael ăla.
Ăla care a pictat tavanul bisericii ăleia din Italia.
"Michael ăla..." Michelangelo?
Da, el.
Doar că tu pictezi cu glazură,
și, la banii mei, e mai bine.
Bob, nu fuma aici. Stai aici, lângă mine.
Iar strici tortul?
Am pus puțin la loc.
Stai aici, lângă Bobby. Ce te-a apucat?
Nu e nici cald, nu e nici frig...
Vino încoace!
Dă-mi să mănânc, scumpo.
Înaintat spre aprobare.
Duminică, la șase după-amiază, pe autostrada California,
Timmy Gleason și-a dat brusc seama că a fost răpit de extratereștri.
Șoferul susținea că-l cheamă Wayne, dar Timmy știa că e extraterestru.
Îți mai spun o dată: ia chestia aia din fața mea!
Ia chestia aia din fața mea! Stai acolo și fii cuminte!
- Timmy, fă ce-ți spune Wayne. - Ascult-o pe Kitty.
El părea om, cu chelia aia,
dar Timmy știa că era doar o deghizare.
Niciun om nu poate înghiți trei napolitane duble dintr-o dată.
I-am zis să înceteze cu bancurile cu chelioși.
Hai, dă-mi camera aia, pușlama mică! Dă-mi-o!
Wayne, ai grijă!
Vrei să ne omori?
Dă-mi camera aia, derbedeule!
Extraterestrul atacă, scuipând un sos ciudat.
- Dă-mi, dă-mi camera! - Încetează, acum! Totul e bine.
Totul e bine, dragule.
Timmy, oprește camera!
Este plin de suc pe banchetă. Mașina asta e de colecție!
Bine, ne oprim la o benzinărie și o curățăm. Simplu.
O curățăm? Nu există destule prosoape ca să curățăm asta.
Tocmai m-am așezat pe burgerul meu.
Să nu te miști. Nu te mișca!
Nu vreau decât să curățăm bancheta.
Gata, am ajuns.
Timmy, ia cât mai multe șervețele.
- Grăbește-te! - Tocmai m-ai lovit la mână!
- Ți-am spus să nu-l luăm cu noi. - Ce puteam să fac cu el?
- Nimeni nu-l voia. - Știi ce aș vrea?
Aș vrea să-l lăsăm aici.
Se plimbă prin toată mașina.
Niciodată n-o să reușească.
Carl, încă o dată.
Îți mai amintești experimentul din liceu,
cu șoarecii și labirintul?
Îmi pare rău, cred că erai bolnav în ziua aceea.
Nu, trebuie să facem altceva, Carl,
decât să creăm o situație în care paznicii să meargă
exact unde vrem noi.
Exact ca...
- Șoarecii în labirint! - Da, exact.
Foarte bine!
Taci, Bobby!
Vezi? Noi trebuie să-i atragem aici.
Luăm marfa, nimeni nu e rănit. O să meargă ca pe roate.
Asta ai spus și când am săltat video-urile.
Am stat patru ani în Fulsome, pentru că am furat Betamax-uri.
Era mai bine dacă ne prindeau, cu ceva ce puteam vinde, cum ar fi VHS.
Până și judecătorul a râs de noi.
Aia a fost o greșeală, Bob.
Și nu ai făcut doar tu pușcărie.
Nu uita asta.
Și cum rămâne cu Dobbs?
- Dacă ne trage pe sfoară? - N-o s-o facă!
El m-a băgat în asta.
Bobby, vino încoace. Îmi pare rău! Vino încoace!
Băieți, totul e planificat.
Intrăm și ieșim.
Nu are ce să meargă prost.
Ce ne facem cu asta?
Știi cine ar putea fi? Nadine.
O să fie foarte furioasă în legătură cu planul.
Ray, te rog, deschide ușa.
Sunt Kitty, sora ta.
Ascunde aia.
Ray, deschide! Știu că ești acolo!
Deschide, sunt Kitty.
- Salut, Kitty. Ce mai faci? - Bine.
Lasă pupatul și îmbrățișările. Nu am timp.
Trebuie să mai fac niște...
Doamne! Cine-s ăștia?
Sunt Carl și Bobby. Sora mea, Kitty.
- Bună. Îmi pare bine. - Ce cauți în oraș?
Trebuia să-mi spui că vii.
Te-am sunat de zece ori. Nu răspunzi niciodată la telefon.
Credea că e Nadine.
Pentru că i-a dat planta aia.
- Carl, adu-i fetei o bere. - Nu, nu vreau bere.
M-am căsătorit.
Vorbești serios? Când?
Acum trei ore și plec în luna de miere.
Salut, tată.
Tată?
Timmy, vreau să fii cuminte și să te distrezi cu tatăl tău.
Te sun când mă întorc,
iar el te va pune în autobuzul de Redding.
Dragul meu...
La revedere, scumpule!
Kitty, stai o secundă!
Vreau să vorbim puțin.
Și voi sunteți foști pușcăriași?
Nu e deloc momentul potrivit.
- Nu pot să-l țin la mine acum. - L-am ținut timp de trei ani.
Știu!
Poți să-l ții și tu câteva zile!
- Ți-am spus că e un moment prost. - Iar eu ți-am spus...
că plec în luna de miere!
Kitty, îmi strici toate planurile.
Trebuie doar să ai grijă să-și curețe dinții cu ață dentară!
- Mă întorc sâmbătă! - Kitty, unde te duci?
Nu poți să-l iei cu tine?
Ce facem cu copilul ăsta? Nu poate sta aici.
O să mă descurc.
Ce facem săptămâna asta?
Am auzit că e frumos la acvariu.
Mergem la meciul cu "Giants" sau la Muzeul de Științe ale Naturii.
- Tim, ascultă-mă. - Am făcut un itinerar.
- Un program de evenimente. - Da.
Ce-i asta?
Schițe de tort.
De ce sunteți atât de agitați?
Aveți ceva de ascuns?
Nu, sigur că nu.
Am o idee. Lăsați-mă câteva minute, da?
Da, oricum îmi era foame.
Ți-am adus ceva, tată.
O poză cu mama și cu mine.
Drăguț.
Tim, e foarte drăguț.
Ar trebui să uzi planta asta. S-a ofilit.
Ce?
Vino puțin încoace.
Ia loc.
Să stăm un pic de vorbă, bine?
Cum te mai descurci cu școala?
La ultimul test Stanford, scorul a fost de 95%.
Serios? Asta e de bine?
Înseamnă că sunt superior intelectual cu 95% colegilor mei.
Excelent.
Și...
Ieși cu vreo fată?
Am 11 ani.
Da, e bine să aștepți.
Nici eu n-am ieșit cu nimeni până la 11 ani și jumătate.
E foarte bine, mă bucur că am discutat.
Ar trebui să facem asta mai des, dar nu chiar acum, Tim.
Din păcate, nu e o săptămână prea bună pentru vizite.
N-o să pot petrece mult timp cu tine. Am mult de lucru la cofetărie.
Eu decorez torturi și săptămâna asta am foarte multe de făcut. Înțelegi?
Kitty mi-a spus că ai învățat să faci asta în pușcărie.
Da.
Da, am făcut un fel de curs.
Am vrut să intru la Falsificări, dar locurile erau ocupate. Dă-mi aia.
Cum a fost în închisoare?
Ai încercat să evadezi?
Să evadez?
Nu, nu poți să faci asta, Tim.
Sunt afișe peste tot care interzic asta.
- Ai primit scrisorile mele? - Da, le-am primit.
De ce nu mi-ai răspuns?
Nu știam ce să-ți spun, Tim. Ce să-ți fi scris?
"Mă simt bine și aș fi vrea să fii cu mine?"
Puteai să-mi trimiți o felicitare de ziua mea.
Ascultă, am o idee.
Du-te la pizzeria din colț. Eu vreau să discut cu prietenii mei.
Poftim 20 de dolari. Ia-ți ce vrei.
Unde te duci?
Dacă nu-ți cer prea mult, tată, pot să merg la toaletă?
Nu ne-ai spus că ai un copil.
Am uitat să-ți zic, Bob.
Și ce ne facem acum? E curios și poate să strice totul.
Nu vă faceți griji. A picat pe capul meu, o să mă descurc.
E doar un copil, n-o să afle nimeni nimic.
Ascultați, băieți!
Rămâne stabilit pentru mâine. O să iasă bine, da?
Tim!
Trebuie să plec.
Ți-am lăsat niște bani dacă vrei să mergi la magazin.
Te descurci?
Mă întorc târziu.
Mă duc la slujbă.
Să fii cuminte.
Bulls atacă! Încă două secunde. Jordan fură mingea!
Jordan îi pasează lui Pippin, Pippin lui Paxton!
O cantitate mare de monede găsite în portbagaj
Scuzați-mă!
Ray, o să reușim.
Nicio grijă!
Să mergem.
Au sosit.
Liftul e scos din funcțiune.
Serviciu non-stop pentru dvs.
Vin.
S-a blocat liftul.
Coborâm pe scări.
Nu trageți, băieți!
Ce mai faceți, băieți?
Charlie?
Continuă.
Charlie, de ce durează așa mult?
Mă scutești?
Sunt la toaletă.
Unde e Mel?
Și el e la toaletă.
Amândoi? Împreună? E împotriva regulamentului.
Spune codul!
Am un posibil jaf în desfășurare.
Dă-mi geanta.
O să reușești, frate!
Ce faci?
Hai!
Mai repede!
Mai încet!
Am reușit!
Ce naiba faci, Bobby?
Au fost știrile din sport. Și acum, Mary Delds în direct din oraș.
Mă aflu în fața clădirii unde
doi paznici înarmați au fost atacați și li s-au furat monede rare
în valoare de 1,5 milioane de dolari.
Paznicii tocmai ridicaseră monedele de la Biroul de Numismatică,
când doi bărbați i-au atacat la etajul al doilea și i-au jefuit.
Sunt Mary Delds și am transmis în direct din San Francisco.
1,5 milioane!
Nu, nu, nu! Am făcut înțelegerea.
Bine, de cât timp ai nevoie?
Nu așa ne-am înțeles.
Bine, dacă asta vrei.
Ne vedem atunci.
- Schimbare de plan. - Cum adică?
Dobbs vrea mai mult timp să facă rost de bani.
- Ne vedem duminică. - Duminică! Șase zile!
Ce facem cu monedele până atunci?
Nu e nicio problemă, Bobby.
- Ai spus că tipul e sigur. - Da, este.
De ce ascundem marfa la tine?
Aici n-o găsește nimeni. Nu urcă nimeni aici, Ray.
Poate o să fii tu tentat să urci, fără noi.
Termină, Bobby!
Vreau partea mea acum.
Cum să facem asta, Bobby?
Fiecare monedă are altă valoare.
Am o idee.
Când primim banii, împărțim totul.
Mi se pare în regulă, Bobby.
E cineva acolo.
Cine era? Mike Wallace și echipa de la 60 de Minute?
Uită-te și tu, Bobby, e mai sigur decât la Fort Knox.
Haideți, vă fac cinste cu o bere.
Până mutăm marfa de aici, sunt cu ochii pe tine.
- Ne dai o bere? - Da, fii pe fază, Bobby.
Ce noapte frumoasă, băieți!
- Un moment. - De ce?
Mă duc să văd ce face copilul.
Cred că te simți bine. Poate o să-ți deschizi propria ta cofetărie,
să fii propriul tău stăpân.
Știam că-mi trebuie o lovitură mare ca să-mi iau zborul. E șansa mea.
Pentru prima dată în viață am un viitor.
Ai reușit, Ray. Șansa asta nu ne-o mai ia nimeni.
Ce facem atunci?
- Sărbătorim. - Așa e.
Unde naiba e Bobby?
Te duci undeva, Bob?
- Bobby? - Da, mă duc să-mi iau partea.
Mă duc să-mi iau partea.
- De câte ori să-ți spun? - Nu mai spune nimic.
Acum împărțim monedele, apoi vine Dobbs și împărțim egal.
- Bobby, eu îți spun... - Ascultă-mă!
Fă cum spun eu sau jur că
ori de câte ori te duci la baie,
îți vei aminti de mine.
Fiecare ia o pungă și pune câte o monedă până se termină.
Să nu se plângă nimeni, fiindcă punem la întâmplare.
Ce înseamnă asta?
Unde sunt?
- Unde sunt? - Scuze, băieți...
Cred că e timpul să vorbiți.
După ce ați ascuns monedele, le-am pus pe masă și le-am filmat.
V-am filmat și când ați venit, deci sunteți ușor de identificat.
Ce urmărești, nemernic mic?
- Bob... - Bine.
Continuă, Tim.
I-am trimis caseta unui prieten și o scrisoare în care i-am spus tot.
Ne-ai prins.
Băieții, trebuie să recunoașteți și voi, ne-a prins, așa-i?
Ai fost bun.
Unde sunt monedele?
Ați vrea voi să știți.
Destul! Tata ar fi pus cureaua pe mine și asta o să fac și eu.
- Calmează-te. - Vreau doar să vorbesc cu el!
Calmează-te! Nimeni nu lovește pe nimeni.
E doar un copil.
Așa-i. Dacă nu-mi sun prietenul în fiecare seară cu o parolă,
va duce casetă la poliție și intrați în pușcărie pentru mult, mult timp.
Nu sunt un tată model.
Ești furios și te înțeleg, dar totuși sunt tatăl tău, Tim.
Și știu că n-o să-ți trădezi tatăl.
Pune-mă la încercare.
Încep să caut monedele.
Le-ai găsit?
Nici pe departe.
Poate a închiriat un seif pe undeva.
Poate într-un aeroport, sau vreo stație de autobuz.
Pot fi într-un milion de locuri.
Am o idee.
Dacă n-a trimis nimic prietenului ăluia? Dacă supralicitează?
Nu supralicitează.
- Îl omor. - Îl facem să vorbească. Încerc eu.
Bob, ascultă-mă.
Dacă e să-l omoare cineva, eu am s-o fac.
Tim, te-ai distrat destul. Vreau să știu ce vrei.
Ce vrea? Vrea o parte din bani!
Nu-i dau nimic din partea mea. E al tău, tu împărți banii cu el.
Nu vreau bani. Cred că a fura e un lucru rău.
E un lucru rău... Dar tu de ce ai furat de la noi?
Nu înțelegi. Știi ale cui sunt monedele?
Sunt ale mele acum.
Nu sunt ale nimănui, Tim.
Înainte erau ale unei bătrâne, dar ea a murit,
iar guvernul le-a luat, le-a confiscat, le-a furat.
Acum vor să le vândă. Știi unde se duc banii?
Se duc pe limuzine pentru politicienii îmbuibați.
Știi ce vreau să fac eu cu banii?
Să cumpăr localul unde lucrez.
O să angajez mai mulți oameni, care vor plăti taxe,
guvernul își va recăpăta banii, iar tatăl tău va avea o afacere.
Gata cu jafurile, ăsta e adevărul. Voi fi cinstit în sfârșit, Tim.
Adică, pentru a te îndrepta, trebuie să furi?
Da.
Nici eu nu cred asta.
Eu zic să-l atârnăm pe acoperiș, legat de glezne.
- Supunem la vot. - Spune-mi ce vrei?
De când am venit aici, nici nu m-ai băgat în seamă.
Puneam la cale un jaf. Ce era să fac, să plec în excursie?
Vrei să-ți spun ce vreau?
Uite ce vreau.
Ce-i asta?
Meciul cu "Giants", Acvariu, Muzeu...
Vrei să mergi în locurile astea?
Vreau să mă duci tu.
Vreau să te prefaci că te bucuri că stau cu tine.
Dacă faci treabă bună, tată, îți spun unde sunt monedele.
Mă duc să mă culc.
Eu dorm la tine în pat. Tu dormi pe canapea.
Nu pot să cred. Să fii șantajat de un puști de 11 ani.
Să reluăm.
Erai pe alee și ai auzit doi tipi, vorbind de niște monede.
Și crezi că îi cheamă Ray și Bob?
Da, Bob și Ray, ca cei de la radio.
Ce-or mai face?
Și crezi că omul de legătură era unul Dobbs?
Da.
Unde sunt banii mei?
Trebuia să primesc 50 de dolari.
Bine.
Deci ăsta e informatorul tău, Walsh?
Ăsta e?
Informatorul tău...
Bine.
Informatorul tău...
Ce naiba!
Ăsta e informatorul nostru? Un vagabond?
Paznicii n-au dat nicio descriere fiindcă le-au dat cu spray în ochi...
Te întorci cu ceva mai solid.
Cred că am ceva mai solid. Cred...
Să-mi spui înainte să-mi explodeze arterele.
Am verificat numele pușcăriașilor din zonă și am obținut aceste nume.
Bobby Drace și Ray Gleason.
Jaf și fraudarea corespondenței.
Doar fiindcă un amărât crede că a auzit două nume care...
Am aflat și că în ultimii doi ani, au avut loc patru furturi de monede.
De fiecare dată au atacat casa de licitații sau biroul de numismatică.
Crezi că ei sunt autorii?
Nu, dar poate fi Dobbs.
E nevoie de un specialist ca să transfere monedele.
Poate că el a pus totul la cale, și i-a găsit pe cei doi să rezolve.
Dacă e așa, e șansa noastră să rezolvăm toate aceste cazuri.
Mă duc s-o interoghez pe Sharon Stone.
Dacă punem mâna pe Gleason și pe Drace, îl speriem pe Dobbs.
Dar, dacă îi punem sub urmărire până apare Dobbs, îi prindem pe toți.
Blestemat capac de siguranță!
E un argument convingător, Walsh.
- Complicat, dar convingător. - Mulțumesc, d-le.
Bine, îți mai dau câteva zile, dar trebuie să apari cu ceva urgent.
Nicio problemă, d-le.
Faptul că am fost prieten cu tatăl tău nu contează.
Angajarea ta de probă se apropie de final.
- Să n-o dai în bară. - Nu vă faceți griji, d-le.
Ați luat deja polenul de albine.
D-le Weinmuller, mai știți că aveam câteva zile de concediu?
Am o urgență în familie, d-le, și vreau câteva zile libere.
Grozav, d-le! Mulțumesc mult.
Vă sunt recunoscător, O să mă revanșez, vă promit, d-le.
Mulțumesc. Să mergem.
Haideți, băieți, să mergem!
- Mă enervează chestia asta. - Bob, nu e nevoie să vii cu noi.
Vreau să fiu de față când îți spune unde sunt monedele.
Și eu, Ray.
Uite-i!
Ți-am spus eu.
Ce-i cu puștiul?
Nu știu.
Ăsta e Ray.
Ăsta e al tău?
Foarte amuzant.
Iată care sunt regulile! Dacă veniți, participați la activități.
- Perfect. - Abia aștept.
- Centura de siguranță. - Nu cred că mă cuprinde.
Asta e legea.
Am furat 1,5 milioane și ne pierdem vremea cu centura?
Aș vrea să stingi țigara. Mă deranjează fumul.
Nu zău?
Poate că te și otrăvește.
Bob, arunc-o!
Acum putem porni.
Ce caută aici la Acvariu?
Poate vor să-l jefuiască. Apar imediat cu un delfin la subraț.
Ia uite, pești!
Suntem la acvariu, credeai că sunt elefanți?
- Uite, îi hrănesc pe rechini. - L-aș da cu plăcere la rechini.
Ia uite ce buze are ăsta!
Ciudați pești, nu?
Îl vezi pe ăla cu țepi?
Dacă încearcă vreunul să-l mănânce, e spintecat.
Serios?
Da.
Fiecare pește are sistemul lui de apărare.
Dacă rechinul atacă o caracatiță, îl împroașcă cu cerneală.
Nu e chiar cerneală. Caracatița nu e pește.
Ba este.
Dacă mergi la restaurant și comanzi calamar,
ce primești, primești caracatiță, nu?
Știu, dar caracatiță nu e pește.
Așteaptă puțin aici.
Mă scuzați.
D-le, caracatiță e pește, nu?
- Am un grup. - Răspundeți-mi la întrebare.
Caracatița e pește, nu?
Caracatița e un cefalopod, nu e pește.
Veniți după mine, vă rog.
Dacă are un pește pe haină, crede că e expert.
Cum ai ajuns așa deștept?
Nu știu, sigur nu e moștenire de familie.
Cum te înțelegi cu puștiul?
Excelent.
După ziua de azi, o să-mi ciugulească din palmă.
Grozav!
Bine.
Cine a fost ultimul "Giant" care a primit premiul MVP?
Barry Bonds, 1993.
Mulțumesc.
Fii atent cu bâta aia, puștiule! E a doua oară când faci asta.
Tu! Ia monștrii ăștia de aici!. Mă cotonogesc tot timpul.
- Băieți, dați bâtele încoace. - Doamne!
Am venit de Ziua Baseballului. Mii de copii cu arme letale.
Ce-a mai rămas? Ziua Măcelarului, Ziua Transpirației?
Trebuie să vină peste tot cu noi?
Nu, nu trebuie să vină.
Spune-mi unde sunt monedele și rămânem numai noi doi.
Dacă-ți spun unde sunt nu mă mai duci nicăieri.
Ba da, trebuie să ai încredere în mine. Dă-mi o șansă.
Vin după noi, crezând că eu îți spun unde-s monedele
și tu n-ai să le spui și lor.
Dacă ei n-au încredere în tine, de ce aș avea eu?
Hai mai repede! Mor de foame. Unde ai fost?
Erau niște cozi atât de mari, încât am crezut că se termină mâncarea.
Ce tâmpit!
- Îmi pare rău. - Unde e înghețata mea?
Sub hotdog.
Ești incredibil! Ce idiot ar pune înghețată sub...
- Mănânc-o tu. - E încă rece.
- Ce ai? - Las-o baltă, mă duc să-mi iau singur.
Îți cer și eu un serviciu și strici totul.
Bobby, fii atent...
Nu-ți iau nimic. Ai un tată, asta e treaba lui.
Ce zi proastă!
Nu te-a învățat nimeni să lansezi?
Nu, tata era în pușcărie.
O ții invers.
Întoarce-o așa.
- Ține degetul pe fir. - Așa?
Pui firul aici, o lași pe spate și lansezi.
Nu e rău deloc.
Tatăl tău te-a învățat asta?
Nu.
Cred că și tu ai avut o familie anormală.
Ca a noastră. Știi, disfuncțională.
Te-ai uitat prea mult la telenovele.
Uită-te la ei. Cine știe ce vorbesc? Trebuie să rămân singur cu puștiul.
O să-l prind singur și-l fac să vorbească.
Ce faci?
Știu că par idiot, dar mie mi s-au părut mereu niște cai cu dungi.
- E o zebră Greevy, Carl. - Grevy, o specie periclitată.
Da, Ray. Asta înseamnă pe cale de dispariție.
Foarte bine, Carl.
Unde te duci?
Vreau să văd antilopele.
Grozav!
Specie pe cale de dispariție...
Trebuie să fac pipi.
- E acolo o toaletă. - Vin imediat.
Tati!
Se uită la mine cum fac pipi.
E o greșeală.
Stai puțin, așteaptă. Am făcut o confuzie.
Cine e puștiul?
Trebuie să fie fiul lui Gleason.
Nu poate fi al celorlalți doi, e prea drăguț.
Gleason chiar e drăguț. Oare ce zodie o fi?
Ține-te bine!
Jason, parola de azi e "fals".
Ai înțeles?
Da, mă distrez excelent.
Nu uita că te sun în fiecare seară. Dacă nu sun, te duci la poliție.
Ziceai că-ți ciugulește din palmă?
Nu te mai gândi, Bobby.
Îl mai duc în câteva locuri și o s-o lase mai moale.
Ar face bine, altfel o să-i vezi poza pe cutia de lapte.
Bine. Pa, Jason!
Ar trebui să mergeți la culcare, mâine avem o zi plină.
Mâine unde mai mergem?
Băieți?
Ce e?
Ce-ar fi să facem jocul mai interesant?
Las-o baltă, rozătoare mică, m-am săturat de ideile tale.
Voiam să propun că, dacă mă învinge cineva,
vă spun unde sunt monedele, dar dacă nu vreți...
Stai, stai!
Spui că, dacă oricare dintre noi te-ar învinge, ne spui unde sunt?
Așa am spus.
- Dar, dacă câștig eu... - Te ducem la Paris astă-seară?
Nu, la Paris, doar la Baskin Robbins.
Mie îmi place acolo.
E în regulă.
Încearcă să bagi mingea prin corabia piratului.
Pirații îngropau tot ce furau. Știi cum găseau comoara?
Aveau o hartă a comorii.
Grozav.
Am reușit!
Are trei puncte mai mult ca noi și am rămas fără mingi.
Ai ratat ultima lovitură, Ray.
Trebuia să bagi mingea în gura clovnului.
Iar tu ai lovit de șase ori la moara de vânt.
Uită-te și tu.
Dacă reușești lovitura asta, câștigi, tată.
Gândește-te cât valorează lovitura asta.
O grămadă de bani.
Ce faci, îi distragi atenția? Nu poți, e bărbat în toată firea.
Nu-ți face griji, Bobby.
Bagă mingea aici, Ray.
Am înțeles, Bobby.
- Ia-ți mâna de acolo, Bob. - Să tragi la țintă, Ray.
Nu e drept!
Unii pun prea mult suflet.
O simplă bilă și n-a vrut să intre.
De ce? Poți să-mi explici?
Nu știu.
M-am săturat să fiu fraierit de copilul ăsta.
Azi, în timp ce jucam, puștiul spunea ceva de harta unei comori.
- Și? - Pirații...
Când pirații furau aur, îl îngropau și făceau o hartă, să știe unde e.
- Și crezi că... - A făcut o hartă.
- Ca să știe unde sunt. - Nemernicul!
- Trebuie să-i spunem lui Ray. - Stai.
Nu-i spunem. Întâi să verificăm.
În niciun caz nu-i spunem lui Ray.
V-ați distrat, băieți?
Vrei să ne lași pe mine și pe Carl acasă la tine?
Suntem terminați.
- De ce, nu vreți înghețată? - Ba da, eu vreau.
Ba nu, duceți-vă voi. Golful ne-a epuizat.
Ne vedem mai târziu. Distracție plăcută!
- Ce e? - Ce-ați pus la cale?
Nimic. Stăm pe canapea, ne uităm la televizor.
Hai, să mergem, tată.
Distracție plăcută! Ne vedem când vă întoarceți.
Dintr-odată nu mai stau ca lipitorile.
Le-ai spus ceva?
Doar că n-o să-ți spun numai ție, ci când o să fim împreună.
Și te-au crezut?
Așa se pare.
Acum nu mai trebuie să vină după noi tot timpul.
Pe aici trebuie să fie.
Puștiul ăla crede că mă fraierește. Când o zbura porcu'!
Dacă aș fi taică-său, i-aș suci gâtul...
- Bobby, am o senzație ciudată. - Caută și tu.
Ascultă, fă-mi o favoare, măcar trage jaluzelele.
- Caută sub pat. - Ia stai!
Fă lumină!
Asta e. Uite, e marcat cu X locul unde a ascuns monedele.
E un fel de cod.
Un cod? Te-ai prins?
Normal, e doar un puști. Crede că mă poate fraieri pe mine?
Are IQ-ul de 95%.
Ce înseamnă asta?
Cred că te poate fraieri, Bobby.
Nu mă interesează IQ-urile.
Am pus mâna pe hartă. Mâine, când se duce cu taică-său,
noi doi pornim la vânătoare de comori.
De ce îl iau pe copil peste tot?
Poate el e creierul operațiunii.
Sau poate îi are la mână cu ceva.
Mă gândeam, Tim, că poate mergem în seara asta să luăm monedele,
ca să scăpăm de griji.
Ne-am înțeles pentru o săptămână.
Am o idee.
Ce-ar fi să dăm monedele înapoi?
Să le dăm înapoi?
Ascultă, tată, dacă-ți spun unde sunt monedele, o să fii prins.
- Ce tot spui? - Mereu ești prins.
Nu ești un hoț bun. Recunoaște.
Nu-ți face griji că voi fi prins. Totul e planificat.
Cel puțin era, până să vii tu.
M-am săturat să-i tot mint pe prietenii mei.
"Unde e tatăl tău? De ce nu vine să te vadă?"
"E în CIA, în misiune secretă".
Nu le puteam spune unde ești.
Te fac să te simți prost?
Dar dacă voi avea propria mea cofetărie,
te vei mai simți prost cu mine?
Mereu aș ști cum ai obținut-o.
Cine ia monedele alea, va fi prins și nu vreau să fii tu.
Ne-am înțeles! Eu îți dau ce vrei, iar tu îmi dai ce vreau.
E clar?
Sigur.
A venit omul nostru.
Era și timpul, Zen.
Mâine luăm mașini separate, în caz că se despart.
Și să te las singură?
Știu și eu să urmăresc un suspect.
Mi-e teamă să nu te urmărească el pe tine.
Serios? Ieși în evidență.
Nu te supăra, dar când urmărești pe cineva,
trebuie să te îmbraci ca alte femei atrăgătoare de vârsta ta.
Scapă de pantofii ăștia.
- Dar îmi plac pantofii ăștia. - Și antrenorul meu de fotbal
tot din ăștia purta.
- Tim, unde e periuța mea? - Am aruncat-o, tată.
- Mi-ai aruncat periuța de dinți? - Era tocită.
Periuța trebuie schimbată la trei luni, nu știai?
Știi ceva, fiule?
Periuța de dinți e un obiect personal, eu decid când să-mi arunc periuța.
- Dar era tocită. - Nu-mi pasă, mie așa îmi place.
Atunci, să trecem cu mașina peste cea nouă. Asta te-ar mulțumi?
Da, e foarte amuzant.
- Ia uite! - E un tort.
Uită-te la ornamentele din glazură. Nu i-aș da așa ceva nici lui Hitler.
Cei care-și bat joc de prăjituri ar trebui arestați.
Te pricepi la jocul ăsta?
Mai știu câte ceva.
Hai să ne întrecem până la colț.
Nu, stai! Acum!
- Nu e rău. - Nu e rău?
Am fost un excelent jucător în liceu.
N-am știut.
Nu știi multe.
Nu știi să ții pe cineva. Încearcă să-mi iei mingea.
Haide, prietene. Ridică mâinile!
Genunchii flexați!
Am scăpat.
Domnișoarelor, ce ziceți de un meci doi la doi?
Arde caloriile a-ntâia! Aveam o sută de kilograme, nu glumesc.
Grozav!
Puteai să zici și tu ceva. Poate aveam o șansă.
Ce puteam să spun?
Nu știi să vorbești cu fetele?
Nu-mi vine să cred că ești copilul meu.
Nu-mi place să mă lud cu asta.
Bine, fii atent, te învăț eu cum să agăți fetele.
La început, lasă-le pe ele să vorbească.
Să zicem că sunt o tipă tare și mă agăți.
- Tată! - Haide, puștiule.
Spune-mi ceva.
Pierzi șansa vieții tale.
Drăguță minge.
Crezi?
Da. De unde ai luat-o?
"De unde ai luat-o"? E bine.
O dezarmezi cu un compliment, apoi pui o întrebare.
I-ai atras atenția.
Fii atent!
Am remarcat că ai autograful lui Michael Jordan.
- Michael e jucătorul meu preferat. - Pe bune? Și al meu.
- Ce-ai zice să ieșim la o cafea. - Credeam că n-o să mă mai inviți.
- E simplu. - Da?
Da. Ia încearcă.
- Excelent, un magazin de pantofi. - De ce?
Harta pornește cu imaginea unui pantof.
Trebuie să însemne un magazin de pantofi. Să începem de aici.
De unde știi că e magazinul ăsta?
E cel mai apropiat, Ray.
Crede-mă. Zice s-o luăm spre vest. 75 de pași uriași.
Celălalt vest, Carl.
75 de pași uriași.
Unu...
doi..
trei...
Carl, ce faci?
Măsor pași uriași.
Pași uriași pentru un puști.
Cât de mari sunt pașii uriași de copii?
Perfect. D-nă, îmi împrumutați puțin copilul?
Thor, ucide!
Pitbull!
Doamne! Ceri cuiva ajutorul și-ți ia gâtul!
Unde rămăseserăm?
La pași uriași.
Să zicem că un pas uriaș de-al tău sunt doi de copil.
- Deci, jumătate din 75 fac 37,5. - 43...
Idiotule! 37,5 pași uriași.
Unu, doi, trei...
La ce te uiți?
Așteaptă-mă aici, trebuie să dau un telefon.
Dobbs, sunt Ray. Bănuiesc că ești plecat.
Vreau să-ți las un mesaj.
Am marfa. Nicio problemă, rămâne pe duminică.
Fii atent!
Îmi dați mingea înapoi, vă rog?
Stai acolo!
- Ești teafăr? - Da.
Nu trebuie să te repezi așa.
Niciodată să nu treci fără să te uiți pe ambele părți.
Îmi pare rău.
Ce s-a întâmplat?
Traversă fără să se asigure și era să-l lovească un autobuz.
Ce-i cu tine?
Mereu se repede așa.
- Bine că l-ați urmărit. - Nu l-am urmărit.
Traversam strada.
Să te uiți în ambele părți data viitoare.
Frumoasă eșarfă.
De unde o ai?
De la "Sears".
Am cumpărat-o de la "Sears".
Noi mergem să bem o cafea. Vrei să vii cu noi?
Bine.
Theresa, cu ce te ocupi?
Sunt educatoare...
Sunt educatoare la o grădiniță.
E o slujbă dificilă. Probabil îți plac copiii.
Da... Da, copiii sunt deosebiți.
Ce e?
Tu cu ce te ocupi, Ray?
Face torturi. Le ornează.
Am făcut și eu un astfel de curs.
Și el a făcut cursul în...
facultate.
Ce facultate ai făcut?
Fulsome U, instituție de stat.
Penitenciar...
Ascultă, n-a împușcat pe nimeni, doar a furat ceva. Așa-i, tată?
Dar asta a fost de mult, Theresa. Acum sunt un alt om.
Mă bucur să aud asta.
Mai târziu mergem la muzeu. Vrei să vii cu noi?
Dacă n-ai alt program.
Da, doar că...
Nu știu, am ceva...
Dintele...
Trebuie să mă duc la dentist.
Dar acum e mai bine, așa că aș putea să contramandez programarea.
Mă scuzați.
E drăguță. Îți place?
Poate.
Ce?
Trebuia să-l urmărești, nu să ieși în oraș cu el.
Nu pot vorbi acum, dar dacă mă apropii de el, îl fac să vorbească.
Sigur că nu bănuiește că sunt polițistă.
Nu-mi place chestia asta.
Pot să-mi port singură de grijă, Serransky.
Trebuie să închid.
173, 174, 175...
176, 177...
178, 179...
191... Pași mici, foarte bine.
Geci de piele autentice! 59,95 dolari!
59,95!
58... 9... 59... 90...
- Am să-l omor. - Ce ai? Ești nebun?
Mai uită-te o dată la tabloul ăsta și spune-mi ce vezi.
Vopsea. O grămadă de vopsea.
Exact. O mulțime de vopsea.
Acest pictor, Kline, vrea să ne arate tușele.
Nu e o iluzie tridimensională, ca la celelalte de până acum.
O mulțime de vopsea, asta e tot.
Interesant.
Da, interesant.
Am avut un coleg de celulă falsificator de artă.
M-a învățat câte ceva.
Deschide ochii.
Ce vezi?
O grămadă de puncte.
Da, acum închide ochii.
Bine, deschide ochii.
O grămadă de puncte. Milioane de puncte.
De aproape nu înseamnă mare lucru, dar când le pui împreună...
Uneori, lucrurile nu sunt ceea ce par la prima vedere.
E valabil și pentru oameni.
Asta crezi?
Da, polițiștii, cred că-și dau seama imediat ce fel de om ești.
"Un infractor rămâne un infractor". De multe ori se înșală.
Nu-mi place la polițiști că fac presupuneri.
Miroși ca mama. Ce parfum folosești?
Laura Ashley.
- Da, și ea folosea același parfum. - Serios?
Ea locuiește în San Francisco?
Nu a murit. De cancer.
Îmi pare rău.
A murit acum trei ani. Acum stau cu mătușa mea în Redding.
E drăguță, dar s-a măritat cu un idiot.
Nici nu vrea să mă vadă.
Cred că o să mă mut cu tata.
Are nevoie de mine.
Tim, vino încoace.
O grămadă de puncte.
Am urmat toate indicațiile.
Nu știu.
Poate am greșit.
- Ce? - Poate că ți-a scăpat ceva.
Nu mi-a scăpat nimic. Uită-te în jur.
Asta am făcut toată ziua.
Uite, un "X"!
X indica locul!
Aici! Uite!
Carl! Uite aici.
Ăsta e locul.
- Ce faci? - Aici trebuie să fie.
Bobby, stai puțin.
- Nu cred că a ascuns monedele aici. - De ce?
Dacă vin gunoierii, aruncă totul.
Poate că puștiul nu e atât de deștept.
Caută și tu.
- Ce? - Bagă-te înăuntru.
- Ăsta e un costum Pierre Cardin - Carl!
Aici e o comoară și tu îți faci griji pentru un costum?
Tu te îmbraci de la K-Mart, tu să te bagi în gunoi.
Intră!
- Faci atâtea fițe! - Intră acolo!
Tu ține de șase, da?
Dumnezeule!
La naiba!
Trebuie să fie pe aici.
Dumnezeule, Carl!
- Ce vrei? - Carl, ți-e foame?
- Ce? - Carl, ține.
Urăsc șobolanii!
Ce faci?
Ce faci? Carl!
Ce se întâmplă? Carl!
Cred că e minunat să-ți petreci timpul cu fiul tău.
Da. Desigur.
Mi-am luat câteva zile libere.
A fost distractiv.
Unde e copilul ăla?
A vrut să venim aici. Mi-a cerut bani și a dispărut.
Mi-a spus că locuiește cu mătușa lui.
Da, cu sora mea.
Are o casă mare în Redding.
Acolo sunt școli bune, are prieteni. Îi e mai bine acolo.
El nu crede asta.
Mi-a spus că ar prefera să stea cu tine.
Așa a spus?
Bună, prietene.
- Unde ai fost? - Am cumpărat ceva.
- Pentru tine. Deschide-l. - Pentru mine? De ce?
Dacă nu erai tu, eram mort acum. Deschide-l.
Parfum Laura Ashley.
Folosește același parfum ca mama.
- Am remarcat. - Mulțumesc.
Poți să-l folosești când luăm masa diseară.
Grozav!
Am uitat. Următoarea fază e să te ceară în căsătorie.
Ești liberă diseară?
Da, sunt liberă.
- Ți se pare cunoscut? - Nu face asta.
- Face colecție. - Șterge-o de aici!
Scuză-mă. Ce mâncare îți place?
- Îți place mâncarea italienească? - Da.
Grozav! Știu localul perfect.
- Am o idee... - Această geantă arată ca...
Da, e adevărat. Ca geanta mea de gimnastică.
Copiii își amintesc cele mai trăsnite lucruri.
Poate n-am luat-o bine pe undeva.
Dar am parcurs toți pașii ăia mici. Trebuie să fie undeva pe aici.
Trebuie să fie în apropiere.
Poate că ne-a scăpat ceva.
- Ce? - Ei bine...
Scuză-mă. Ce?
Poate n-a ascuns geanta nicăieri. Poate a vrut să scape de noi.
E doar un copil, nu e un monstru. Nu poate să facă asta.
Este tâmpit, asta e tot. Nu a fost...
E isteț, nu-i așa?
Dacă nu e un X?
Ce?
Dacă e o cruce?
Perfect. Nu e nimeni aici.
- E superbă, nu-i așa? - E ca un mare magazin.
Biserica e deschisă non-stop. Ascunzătoarea perfectă.
Ce faci? Dumnezeu nu permite fumatul aici.
- La naiba! - Asta e apă sfințită.
Dumnezeule! Să mergem.
N-avem timp pentru asta, hai să ne uităm pe-aici.
- Dumnezeule! - Ești bine?
- Îmi pare rău pentru orgă... - Taci din gură!
Așteaptă. Asta e. Uite!
Ce?
Acum ești mulțumit?
Pune-o la loc!
O călugăriță!
- Aici e lăcașul Domnului. - Da? Ce a făcut El pentru mine?
Hoții!
Nu mișcați!
Mâinile la ceafă!
Excelent, vin!
A fost minunat. Acum luăm pâinea, o înmuiem în ulei de măsline.
Apoi luăm o gură de vin, sau Pepsi, în cazul tău.
Curăță cerul gurii.
Și acum: Cioppino.
- Ce-i acolo? - De toate. Dă-mi farfuria.
Uite, o caracatiță.
Caracatița nu e pește, ci cefalopod, știai asta?
Nu.
Abia așteptam să spun cuiva asta.
Ce faci, joci frisbee?
Tim, să-ți arăt cum se face. Îl ții așa...
Bătaie cu mâncare!
- Îl aducem acum, d-le? - Da.
Săptămâna viitoare vin Dodgers. Crezi că putem să mergem?
Săptămâna viitoare?
La mulți ani! La mulți ani!
La mulți ani, dragă Timmy!
La mulți ani!
Mulțumesc.
Pentru toate aniversările tale pe care le-am pierdut.
Pune-ți o dorință și suflă înainte ca alarma de incendiu să pornească.
E bine că ai știut ce vrei și ți-ai urmat calea.
Eu nu știam sigur ce vreau și am devenit hoț.
- Acum nu mai ești hoț. - Da, așa e.
Asta i-am spus și fostei mele soții când ne-am căsătorit,
iar când Timmy avea cinci ani, am intrat în pușcărie.
Nu m-a iertat pentru asta.
A spus că nu-i iubesc destul dacă intru la pușcărie,
și că e mai bine să dispar din viața lor.
Să nu mai sun, să nu mai scriu... ca și cum aș fi murit.
Așa am făcut.
Cred că trebuie să decizi ce vrei și ce e cel mai important.
Am greșit?
Nu, dar e târziu și trebuie să plec.
Sper să ne mai vedem.
La revedere!
Haide.
- Ce cauți aici? - Pot să-ți pun aceeași întrebare.
Face parte din meseria mea...
Zău? Înseamnă că se predau chestii noi la Academie.
Nu știam că e voie să te săruți cu suspecții.
- S-a întâmplat pur și simplu. - Așa ai vrut tu.
Sper să ai un pretext bun pentru inspector.
Serransky, chiar...
Ray ne-a întins o cursă.
Am avut încredere în el!
Uită-te la noi!
El și puștiul lui ne-au fentat.
Ce ne dau să mâncăm aici?
Ieri ne-au dat hotdog.
Serios? Hotdog?
- Îmi place hotdogul! - Nu te mai gândi la mâncare!
Nu ne pot ține mult timp aici, pentru câțiva dolari și niște vin.
Nu pot să mă ocup de asta acum. Poate le spunem după masă.
Domnule, eu...
Înainte de orice, cine ți-a dat voie să te cuplezi cu suspectul?
Știu că m-am apropiat prea mult, dar cred că o să dea roade.
Fiul suspectului a spus că știe ceva.
Dar se temea să spună, ca tatăl lui să nu intre în bucluc.
Stai un pic. Îmi pare rău că am întrebat.
Cei doi arestați la biserică aveau asta asupra lor.
N-au spus nimic, dar cred că e harta unei comori.
Cred că a desenat-o băiatul și știe unde sunt monedele.
Așa cred.
Puștiul e complice. Nu trebuie scăpat din ochi.
Destul de bine, nu?
Alo!
Bună ziua, d-le Weinmuller! Da, voiam să vă sun.
Rudi nu e bolnav, probabil e mahmur.
Da, știu că aveți nunta lui Thompson.
Bine, eu speram...
Se pare că sunteți în criză de timp.
Vin eu pentru câteva ore, dacă e urgența.
Bine, d-le.
Trebuie să mă duc la serviciu câteva ore.
Vrei să vii cu mine?
Nu, prefer să rămân aici.
- Ești sigur? - Da, du-te liniștit.
Mă întorc în jur de ora unu.
A plecat. Eu îl urmăresc pe bătrân, tu îl pândești pe copil.
Polițiști!
Nu!
Copilul a plecat. Are rucsacul în spate.
Nu-l pierde, probabil s-a dus după monede.
E doar un copil. Mă descurc.
Ai mare grijă.
Ce frumos este, Ray!
Da, și mie îmi place.
Cum s-a rezolvat urgența aceea?
- E totul în regulă? - Da, totul e bine.
Fiul meu a venit la mine și trebuie să stau cu el.
Asta e foarte bine, Ray.
S-ar putea să se mute la mine.
La o parte!
A urcat în Embarcadero. Mergem spre vest.
L-ai pierdut?
Cum poți să pierzi un copil?
Du-te înapoi la apartament și ia-l de îndată ce apare.
L-a pierdut!
D-le, dacă arestăm copilul, n-o să mai aflăm nimic.
- Dar dacă îl găsesc fără Ray... - Ray? Acum îi zici "Ray"?
Adică, suspectul... S-ar putea să ne spună totul.
Du-te!
Mulțumesc, d-le.
Dobbs? Ai sunat mai devreme, trebuia să vorbim mâine.
Nu, nicio problemă, totul e sub control.
Diseară?
Da, sigur, diseară.
Stai puțin...
Da, bine.
Bine.
Azi o să ai marfa.
Cred că-mi vine înapoi burgerul. O fi pus aia ceva în el?
Ai avut dreptate, Bobby, nu puteau să ne țină prea mult.
Trebuie să mă duc undeva.
- Ai ceva bani la tine? - Câțiva dolari.
- Timmy, unde ești? - Bună, tată.
Cum a fost la serviciu?
Unde sunt monedele? Trebuie să-mi spui imediat.
Dar dacă află poliția?
Nu începe.
Nu mă face să te mai întreb o dată, Tim.
O să încerci să-i păcălești, dar apoi vei fi prins.
Am udat planta. M-am gândit că ar fi ultimul loc în care o să cauți.
Le-am pus într-un seif din stația de autobuz.
Mulțumesc, Tim. M-ai ajutat foarte mult.
Mă apuc să-mi fac bagajul.
Îți faci bagajul?
Da, bagajul. Mă duc acasă.
Cum acasă? Credeam că vrei să te muți aici.
- Nu și dacă iei monedele. - Ce vrei să spui?
Vrei să mă pui să aleg între tine și monede, Tim?
Da, fiindcă dacă iei monedele, n-o să mă mai vezi niciodată.
O să intri în pușcărie, și de data asta n-o să-ți mai scriu.
Știi ceva, nu poți să mă pui să aleg între tine și 250 de miare.
E șansa vieții mele și nu renunț la asta pentru nimeni.
Dacă vrei să pleci, n-ai decât! N-am nevoie de tine aici!
Ai auzit?
Ce e?
- Bună! - Bună!
Cred că a căzut o plantă de aici.
Da, a murit.
Eu...
M-am simțit foarte bine aseară.
- Timmy e acasă? - Da, e aici.
Voiam să te întreb dacă pot să merg cu el la film.
Doar noi doi.
Nu poate să meargă, Theresa. Îl conduc la autobuz.
- Cum? - Se duce acasă.
Am întârziat deja.
Chiar pleci?
Mi-a părut bine să te cunosc, Timmy. Sper să ne vedem în curând.
Sigur.
Mulțumesc de vizită, dar trebuie să plecăm.
Așteaptă.
N-aș putea să te fac să-ți schimbi planurile?
Trebuie să plec.
Urmărește-l.
D-le, se îndreaptă spre stația de autobuz.
Își conduce fiul.
Cred că monedele ar putea fi în valiza puștiului.
Dacă băiatul urcă în autobuz cu geanta, lasă-l să plece.
O să-l prindem la prima oprire.
Da, d-le.
Dacă urci în autobuz, faci cea mai mare greșeală.
Nu eu fac o greșeală, tată.
Eu o să ajung la Redding, dar tu, la pușcărie.
Încetează cu asta!
Pot să vă ajut?
E ultima șansă: Rămâi cu mine sau nu?
Depinde de tine, tată.
- Un bilet pentru Redding. - 24,50.
Călătorie plăcută!
Ești o pacoste, știi?
Mulțumesc că mi-ai arătat cum e cu mâncare italienească și cu fetele.
E în ordine, tată. Nu e nevoie să mă îmbrățișezi.
În seif.
Nu facem nicio mișcare până nu-l deschide.
Până nu are geanta în mână.
Trebuie să hotărăști ce e mai important.
Doamne, o să regret asta.
- Să-l săltăm. - Nu putem!
Trebuie să deschidă seiful.
Stai!
Ce vrei?
Îl vreau pe fiul meu.
Să fie clar.
Va trebui să schimbăm unele aranjamente.
N-am de gând să dorm pe canapea la nesfârșit.
Vino încoace.
Tată, ce-ar fi să ne mutăm într-un apartament cu două dormitoare?
De parcă îmi permit așa ceva.
Poate te angajez ca gigolo.
- Ce-i un gigolo? - Nu e o idee rea.
Acum știi toate mișcările.
Sunt femei cărora le plac băieții mai scunzi.
Vino încoace, fiule, poate ne înțelegem.
Ce-ar fi să iau doar câteva monede, ca să acopăr cheltuielile?
Să mergem.
Dacă nu vrei să mă ajuți, mă descurc singur.
Hai, tată. Să mergem.
Deschide seiful, Ray.
Dă-mi monedele. Știu că sunt acolo.
Bobby, ce ai de gând să faci?
Știi bine că n-o să tragi.
Vezi?
Nu m-ai luat niciodată în serios.
Acum trebuie să mă iei în serios.
Deschide seiful!
Îl deschid imediat, Bob.
- Fă-o! - Vino, Tim.
Stați pe loc!
La perete! Hai! Mișcă! Mâinile la ceafă!
Ray Gleason și Bobby Drace, sunteți arestați.
Aveți dreptul să nu spuneți nimic.
Tot ce spuneți poate fi folosit împotriva voastră.
- Tată, ce s-a întâmplat? - Nu știu, Tim.
Cineva a făcut o mare greșeală.
- N-am făcut nimic. - Mai taci și ascultă-ți drepturile.
Ai dreptul la un avocat, în timpul interogatoriului.
Dacă nu-ți permiți un avocat, ți se va aduce unul din oficiu.
- Theresa! - Ray, îmi pare rău.
Îmi pare foarte rău.
Monede fără valoare. Niciuna nu face mai mult de un cent.
N-am găsit nimic în geanta băiatului.
Nici în mașină sau în apartamentul lui Gleason.
Nu ne rămâne decât să ne punem cipicii și nasul de clovn.
Ne-am făcut de tot râsul!
E o problemă foarte serioasă.
S-au furat monezi de 1,5 milioane de dolari. Vreau să-mi spui totul.
- Ai un prieten? - Timmy!
Credeam că suntem prieteni. E doar o întrebare.
Nu, nu am niciun prieten.
Trebuie să te simți tare singură.
Așa m-am simțit și eu după ce a murit mama.
Credeam că nu-mi va trece niciodată. Dar acum mi-am recăpătat tatăl.
Tot o să-mi lipsească mama, dar o să mă obișnuiesc.
Cred că cine a furat monedele alea regretă și nu va mai fura niciodată.
Asta e o veste bună, dar nu s-au găsit monedele.
Crezi că ai putea ghici unde pot fi?
Nu știu, poate sunt într-o geantă.
Ca cea în care ai pus monedele alea?
Oamenii pot trece pe lângă ea fără să știe.
Poate cel care o are nici nu știe ce-i înăuntru.
O dezvăluire uimitoare a rezolvat azi furtul de monede.
În urma unui pont dat poliției, s-a recuperat întreaga sumă.
Monedele se aflau într-o geantă,
pe un manechin din magazinul "Neiman Marcus".
Nu se știe de când erau acolo.
Fir-ar!
Furtul încă se află sub anchetă.
Poliția din San Francisco nu are suspecți.
Nici n-o să avem.
Măcar am recuperat monedele.
În condițiile astea, te-ai descurcat bine, Walsh.
Ai depășit perioada de probă.
Se pare că te așteaptă o carieră aici.
Mulțumesc, d-le.
Îmi dați voie?
- Nu te da mare, Walsh. - Nu, d-le.
Hai, tată. Să mergem acasă.
Mereu am spus că polițiștii fac prea multe presupuneri.
Uneori, lucrurile nu sunt așa cum par, Theresa.
Uneori sunt, dar n-o poți dovedi.
Vii să iei masa cu noi diseară?
Poate altădată, Tim.
Între un polițist și un fost infractor trebuie să treacă o vreme
de la momentul arestării până la întâlnire.
- Ai grijă de el. - O să am.
Ajungem noi acasă.
Știai că poliția e pe urmele mele și nu mi-ai spus nimic?
Ai fi încercat să-i păcălești și te-ar fi prins.
Eu am inversat gențile. Una pe manechin, cealaltă în seif.
Dar m-ai lăsat să deschid seiful și să fiu arestat.
- Sper că a fost o lecție. - Da, să nu fac copii.
Ce vrei să faci acum?
După ce am pierdut 250.000 de dolari și am câștigat un colocatar,
poate ar trebui să mă înec.
Mai bine mergem să jucăm baschet și să agățăm fete.
Da. E o idee bună.
SFÂRȘIT
Subtitled by: GELULA & CO., INC.